DETTA HAR HÄNT
- Jag vill att vi förblir vänner. - Jag med.
Nej, Tom. Jag vill inte ljuga mer.
Det här är ett misstag. Det är slut.
- Drogade han dig? - Det är därför jag minns så lite.
Skål!
- Vill ni ta nåt att dricka? - Jag dricker inte med våldtäktsmän.
Mannen som våldtog oss är på fri fot.
Gud vet hur många gånger han kommit undan med det.
Jag är ledsen.
Natalie mådde illa under hela graviditeten.
Din fru tog livet av sig,
för att hon inte stod ut med att leva med dig längre.
- Tog du med det? - Ja, det gjorde jag.
- Är du säker på det här? - Annars hade jag inte bett dig.
Vad ska du göra med det?
Det är nog bäst att du inte vet.
Jag köpte precis GHB.
Jag är redan inblandad.
Han har börjat jobba igen.
Andrew.
Varje dag får han skjutsa sin son till skolan,
och köra till jobbet i sin fåniga bil.
Alla ser honom som nån slags hjälte.
Han borde inte få gå vidare som om inget hade hänt.
Polisen har sökt igenom hans hus...
...men jag vill försöka få dem att söka igenom hans skåp på jobbet.
Hur ska du lägga det i hans skåp?
Du kan inte bara promenera in där.
Jag använder Katys nyckelkort.
Och när du väl är inne?
Katy säger att skåpen är väldigt dåliga.
Även om du lyckas kan advokaten säga att beviset var planterat.
Försök inte att få mig att ändra mig.
Nej, jag vill hjälpa dig.
Nej.
Det är inte ditt problem.
Andrew anmälde genomsökningen av huset.
Jag blev avstängd i går.
Va?
Herregud.
Jag är ledsen.
Det blir svårt att ta sig in på herrarnas omklädningsrum.
Jag löser det.
Möt mig utanför sjukhuset.
Jag har redan gett dig problem.
Just därför har jag inget att förlora.
Är du säker?
Säg bara vilken tid vi ska ses.
Om ett par timmar.
Vi ses där.
Tack.
Men...
Är inte det här Katys?
Om du inte har ett eget paraply med små hundar på.
Jag måste ha fått med mig det från dig när jag hämtade mina grejer.
Nej, hon hade det här häromdagen.
Okej, jag var orolig för dig.
När du försvann blev Katy också orolig.
Hon ringde mig och jag körde hem henne från sjukhuset.
Jag vill inte att du skulle tro att vi pratade bakom ryggen på dig.
- Jag borde sagt nåt. - Ja, det borde du ha gjort.
Om du och Katy har nåt att säga mig, så säg det.
Du har rätt. Förlåt.
Tack för det här.
Hej, det är Katy. Lämna ett meddelande.
Hej, det är jag.
Jag vet att du antagligen inte vill prata med mig,
men du måste ringa mig så snart som möjligt.
Miss Harmon? Det är jag som är dr Kyle.
Ni har visst haft blödningar?
Ja, det började i går kväll. Det blöder bara lite,
men jag tänkte att det var bäst att kolla upp det.
Då ska vi ta en titt på barnet. Slappna av.
Så här tidigt i graviditeten görs ultraljudet vaginalt. Går det bra?
Ja.
Jag har smärtor också. Det gör ont.
- Var? - Här.
Det kan vara en infektion.
- Okej. - Jag ska se efter.
Okej...
Det verkar vara nåt slags skavsår.
Va?
Det är faktiskt en hel del.
Det förklarar blödningarna och smärtan.
Vänta lite, jag...
Förlåt, jag förstår inte.
Nu tar vi en titt på barnet.
Det här kan kännas lite kallt.
Då så.
Så där.
Där är hjärtslagen.
Jag ber dem att skriva ut en bild.
Tack.
Tack så mycket.
Vet ni vad som kan ha orsakat såren?
Kan det vara gammal ärrvävnad som har gått upp?
Nej, jag har aldrig haft nåt sånt.
Okej.
Det läker.
När den här typen av skador uppstår under samlag,
är det oftast helt oavsiktligt.
Ni borde kanske prata om det med er partner.
Miss Harmon?
Jag vill att ni gör ett GHB-test på mig.
Det är moster Laura.
- Hejsan! - Hej.
Kom in.
Förlåt, jag gillar inte att vara själv på helgerna.
- Jag ville ha sällskap. - Ingen fara.
Hur är det med dig?
Kan jag sätta på kaffe?
- Om du gör lite åt mig också. - Javisst.
Okej, era odågor...
De skickade i väg mig.
Jag behövs tydligen inte längre.
Jag tog med det här åt dig.
Vad bra!
Jag undrade var det var.
I Toms bil.
Just det.
Just det, ja...
Han kom hit och letade efter dig när du...
När du fortfarande bodde här...
Det regnade, så jag lånade ut mitt paraply till honom.
- Lånade du ut det till honom? - Ja.
Då borde du väl ha kommit ihåg vem som hade det?
Du vet hur det är när man har barn.
Det känns som om jag blivit lobotomerad sen de föddes.
Jag behöver verkligen kaffe.
Det var inte vad Tom sa.
- Jaså? - Nej.
Vad konstigt.
Varför ljuger du för mig, Katy?
Laura, vad har det tagit åt dig?
När jag frågade Tom om paraplyet,
fick han samma uttryck i ansiktet som du har nu.
Jag förstår inte varför du envisas.
Våga inte försöka få det att framstå som att jag överreagerar.
Våga inte ljuga för mig.
Säg sanningen!
Det kan jag inte.
Vad har du gjort?
Vad har du gjort, Katy?
Det är över, så det spelar ingen roll.
Det är över.
Du och Tom?
Vi var bara...
...så trötta.
Jag och Liam, hela tiden. Jag jobbade jämt och...
Jag...
Man tappar riktningen. Man fattar beslut,
som just då verkar rätt, men...
Jag kan inte förklara det.
- Förlåt mig. - Jag är så jävla korkad!
Snälla, säg inte så.
Du var den enda.
Du var den enda, Katy. Den enda jag litade på.
Det är slut mellan oss.
Prata med mig, säg vad som helst. Jag förtjänar det.
Släpp mig, Katy!
Vad har hänt?
Fråga din fru.
Katy?
Katy, vad är det som pågår?
Liam...
Sätt dig ner en stund.
Hallå?
Hej, är det Vanessa Harmon?
- Ja. - Hej, det är dr Rachel Kyle.
Vi träffades i morse. Kan ni uppge ert födelsedatum?
Ja, 21 september 1976.
Bra. Jag ville bara ge er...
...testresultaten. Vi upptäckte inget GHB.
- Är det säkert? - Ja.
Men GHB förvinner ur kroppen snabbt. Miss Harmon...
...är det nåt som oroar er?
- Vi kan boka in ett samtal. - Det behövs inte.
De där såren är långt från normala.
Vi kan boka in en tid...
Det behövs inte, sa jag.
Tack.
Hej, jag står utanför sjukhuset.
Jag är redo om du har nyckelkortet.
Jag vet allt om dig och Katy.
Vad menar du?
Bespara mig dina ursäkter. Du vet vad jag menar.
Det värsta är att jag inte ens orkar bli arg.
Jag är inte stark nog.
Visst är det beklämmande?
Laura, jag...
- Vi ville inte... - Det är sånt som händer, eller hur?
Livet händer.
Och se på oss nu.
Laura, var är du?
Hur är det med dig?
Hej då, Tom.
Vännerna ska överraska henne på hennes favoritrestaurang.
Det är en fin idé, men tyvärr är Marlow hennes favoritrestaurang.
Är allt bra?
Javisst.
Jag kan fortsätta prata om min dotters dyra födelsedagskalas,
men jag känner på mig att jag tråkar ut dig.
- Varför tittar du på dem? - Jag ska vittna.
Just det. Vilket gräsligt fall, det där.
Så det är bara fallet, då?
Vad menar du?
Det känns som att du är nån helt annanstans.
Vad är det?
GHB.
Har vi nånsin fått ett positivt provsvar efter tolv timmar?
Inte vad jag kan minnas. Det har försvunnit ur kroppen då.
Illamående, visst brukar de nämna det?
Alla som har tagit det. De vaknar och mår väldigt illa.
En slags yrsel.
Vad vill du ha sagt med det?
- Jag är bara trött. - Nej, det är du inte.
Ness.
Vad det än är...
...så kan du berätta det för mig.
Rory, jag mår fint. Jag lovar. Du är värre än min mamma.
Hej, det är Liam. Säg ditt namn och telefonnummer så ringer jag upp.
Liam, var är du?
Ring mig.
Sms:a och skriv vad som helst. Berätta åtminstone var du är.
Och att du mår bra.
Hej, det är Laura. Lämna ett meddelande.
Skit också.
- Behöver du hjälp? - Det gick bra.
- Hur mår du? - Det gick bra!
Jag klarar mig.
Hallå!
Vi är här inne.
Vad pågår här, då?
Är det illegal spelverksamhet?
Din skojare.
Passa dig, Mia. Hon är en hänsynslös fuskare.
- Hon gör allt för att vinna. - Jag vet.
Hur mår hon?
Hon ramlade och slog i knät i går, men det var inget allvarligt.
Hon måste vara mer försiktig när jag inte är här.
Hon hör er, vet ni väl?
Du missar visst inget, eller hur?
Nej, mina öron fungerar lika bra som de alltid gjort.
Vill du vara med?
Nej, du skulle spela skjortan av mig direkt.
Har du nåt emot att jag lägger den här bland mina andra grejer?
- Självklart inte. - Tack. Det går snabbt.
Jag vill börja med att prata om varför du är här i dag.
Var ska jag börja?
Börja med hur du känner dig.
Jag känner mig...
...förvirrad...
...och maktlös.
Jag känner mig...
...smutsig på nåt sätt.
Hela tiden.
Det verkar säkert omöjligt nu,
men du kan ändra på det.
Vet du vad jag är? Jag är...
Jag är arg på honom...
...för det han gjorde den kvällen och det han gjort varje dag sen dess.
Jag vill att han ska känna sig förödmjukad.
Jag vill att han ska lida.
- Det är normalt. - Det tror jag säkert.
Men det är även slöseri med tid, eller hur?
För det finns inget jag kan göra åt det.
Jag har försökt göra mig hörd men världen lyssnar inte.
Nu sitter jag här och pratar med dig.
Samtidigt går han omkring,
och är fri att göra om det mot nån annan stackars kvinna.
Det är normalt att vara arg.
Men ilska leder ingenvart.
Vad ska det betyda?
All tid du lägger på att vara arg och tänka på honom.
- Du berövar dig själv den tiden. - Jag struntar i mig själv.
Jag bryr mig inte. Det enda jag bryr mig om är att han ska stå till svars.
Det är inte rätt.
Det är väl inte rätt att han går fri nu?
Förklara det för mig.
Förklara på vilket sätt det är rätt.
Det var inte så jag menade.
Jag beklagar att jag slösat bort din tid.
Vänta, Laura.
Andrew?
Jag kommer strax, vänta lite!
Förlåt, jag menade inte att störa dig.
Ingen fara, jag försökte bara hitta några av Lukes gamla betyg.
Jag undrade bara om du vill ha te eller kaffe?
Det låter underbart. Jag hjälper dig.
Hur gick det till när hon ramlade? Vad hände?
Jag var inte här...
- Kriminalare Harmon. - Hej, mrs Jones.
Tack för ert vittnesmål.
- Jag gjorde bara mitt jobb. - Tror ni att det räcker?
- Vad menar ni? - Anthony vill inte vittna längre.
Får jag prata med honom en stund?
- Hej, Anthony. Hur mår du? - Helt okej.
Din mamma säger att du kanske inte vill vittna längre.
Minns du kvällen när det hände?
- Jag besökte dig på sjukhuset. - Ja.
Du sa att du inte mindes vad som hänt.
Jag sa att du inte hade nåt att skämmas för.
Jag sa att du måste vara modig.
För om du inte berättade för nån skulle du...
Ursäkta mig.
- Är allt bra? - Ja, jag ber om ursäkt.
Jag måste bara ringa ett samtal.
Rory? Jag måste prata med dig.
Ja, men ansikte mot ansikte.
Om du inte har nåt emot det.
Nej, egentligen inte.
Hur länge stannar du hos din mamma?
Tills du har flyttat ut.
- Det var det sista. - Snälla, gör inte så här.
Vi har pratat färdigt om saken.
Vi har sagt allt som finns att säga.
- Det betydde inget. - Du säger det, men det stämmer inte.
Våra handlingar har betydelse.
Du är inte dum, så du måste inse det.
- Liam... - Nej, jag vill inte prata mer om det.
Du hade ett val och du valde att riskera allt.
Det valet har konsekvenser. Så är det att vara vuxen.
Och vet du vad? Det är skittrist,
men sånt är livet.
- Vad tänker du säga till barnen? - Att vi behöver tid ifrån varandra.
- Gör inte så här. - Det är sanningen.
Jag har inte lika lätt för att ljuga som du, Katy.
Jag är ledsen, förlåt mig.
Där är du ju.
Du sa att du ville prata om förtalsanmälan.
Ja, det låter roligt.
Jag borde inte ha kommit hit.
- Vart ska du? - Du är full.
- Du är full och pinsam. - Håll käften!
Gå hem, okej?
Du behöver inte din advokat längre.
Jag ger mig. Gratulerar.
Du fick som du ville.
Tror du att jag ville att det skulle bli så här?
Att du skulle smutsa ner mitt och min familjs namn?
Att tvingas gå till jobbet där folk tror att jag är pervers.
Tror du att jag vill ha det så?
Jag brukade tycka synd om dig. Men nu räcker det, Laura.
- Bäst för dig att du menar allvar. - Dra åt helvete.
Skit också.
- Du borde inte köra. - Vad bryr du dig om det?
Hördu!
- Vad gör du? - Jag är för full för att köra, sa du.
- Och? - Du kan köra mig.
Efter allt du sagt om mig?
Man känner aldrig riktigt nån, eller hur?
Jag trodde att jag kände min syster.
Jag trodde att jag kände dig efter att vi hälsat på varann.
Som om det skulle ha sagt mig nåt.
Även de man känt i 30 år kan överraska en.
Jag är inte rädd för dig, Andrew. Men du är rädd för mig, eller hur?
Du är rädd för alla kvinnor. Vad har du råkat ut för?
Var det din mamma? Det är oftast det.
- Gå hem nu. - Vad gör du annars?
Du rev mig. Varför gjorde du det?
- Är allt som det ska? - Jag mår bra.
Jag är bara lite trött, inget annat.
- Kan du inte bara gå hem? - Ska du inte sätta dig ner?
- Vad gör du? - Sätt dig ner så känns det bättre.
Vad är det som händer?
- Vad gör du? - Försiktigt. Detta sägs vara starkt.
Kämpa inte emot. Slappna bara av.
Jag vet att det var han.
- Vi måste sätta dit honom. - Jag gör anmälan.
Vi ska spärra in det där aset för gott.
Men inte i kväll.
Vi borde göra efterforskningar först så att allt går rätt den här gången.
Vi behöver samtalslistor.
En sportbil som hans har garanterat en spårsändare.
Vi kan undersöka det.
Vi måste hitta bevis för att han var här, i mitt hem.
- Jag ordnar tillstånd direkt. - Tack.
- Svara. - Nej, det behövs inte.
Det är bäst för dig att jag leder utredningen. Du borde slippa det.
- Det är ju din dotters födelsedag. - Jag trodde inte att du lyssnade.
- Hon kommer att förstå. - Det behövs inte.
Gå nu, jag menar det. Gå.
Vi ska bura in honom, Ness.
- Ring mig. Lovar du det? - Ja.
Tack. Tack.
Du drogade mig.
- Jag mår illa. - Och?
Vad fan sysslar du med?
Va? Gillar du inte det här?
- Stackars dig. - Laura.
Varför gillar du inte det här? För att du vill ha kontroll?
Det är därför du gör det, eller hur?
Du vill vara den som bestämmer.
Var det därför du valde mig?
Tyckte du att jag behövde läxas upp?
Du kommer att må skit i ett par timmar.
Så mår man av giftet du gav mig.
Du måste skämta.
Varför då? Varför skulle inte jag få göra vad jag vill?
Precis som du.
Okej. Okej.
Okej, Laura. Okej.
Vad ska du göra med mig?
Hej, det är Rory. Jag kan inte svara just nu.
Lämna ett meddelande efter pipet.
Hej, det är bara jag.
Det är inget allvarligt, jag ville bara kolla läget.
Han stod inte parkerad utanför mitt hus den kvällen.
Men just nu visar signalen att han har parkerat mitt ute i ingenstans.
Bilen står vi närheten av våtmarken. Den har stått där ett tag.
Jag behöver säkert sova.
Hoppas att du har roligt.
Nu, då?
När bröt du dig in hos mig?
Du har verkligen tappat greppet.
Varför kan du inte erkänna?
Har det gått så långt att du tror på ditt eget skitsnack?
Häromdagen kände jag mig handfallen.
Jag hade ingen att prata med.
Därför sökte jag på: "Vad förtjänar våldtäktsmän?"
Visst är det lustigt vad man gör bakom stängda dörrar?
Vi vänder oss till söktjänster för att få svar.
Jag antar att vi alla håller på att tappa greppet.
De är så många. Så många kvinnor, flickor,
och män som utsatts för samma sak, som ingen trodde på.
För om man inte skriker är det samma sak som att säga ja, eller hur?
Om man är för full för att ge igen är det ens eget fel.
Män är som de är.
Så vad förtjänar våldtäktsmän?
Vad fick du lära dig av internet?
De flesta tyckte,
att man borde kapa källan till problemet.
Avlägsna problemet.
- Det vågar du inte. - Jag skulle sova bättre...
...om jag visste att du inte utgjorde ett hot mot nån längre.
Vilken min!
Du skulle se din min. Minns du henne?
Hon klarar fortfarande knappt av att prata om vad du gjorde mot henne.
Hon klarar inte av att gå till polisen,
för att berätta vad som hände.
Vad tror du att jag har gjort, Laura?
Jag dödade inte min fru, om du tror det.
Men jag såg på när hon gjorde det.
Jag trodde inte att den dumma kossan faktiskt skulle göra det.
Jag hade sagt åt henne i flera månader att hon borde göra det.
Jag tröttnade på att hon följde mig med blicken med sina sorgsna ögon.
Hon trånade efter mitt gillande.
Efter ett tag räckte det inte längre.
Jag behövde nån med mer glöd.
Och Catherine var det alla män behöver.
Nåt att jaga.
Du skulle ha sett hennes min när jag berättade det för henne.
Du fick din fru att ta livet av sig.
Det var det modigaste hon gjort.
Det säger inte så mycket, men...
Men du är annorlunda, eller hur? Du slår tillbaka.
Du surrar i mitt öra och vägrar helt enkelt att försvinna.
Det stämmer.
Men nu har jag dig, Andrew.
- Vad menar du? - Jag trodde att det var enkelt.
Om jag sa sanningen skulle polisen spärra in dig.
Det trodde jag på fullaste allvar.
Men det misstaget gör jag inte om den här gången.
Den här gången?
Den här gången ska jag ljuga, men de kommer att tro mig.
Folk såg oss tillsammans i baren, det såg jag till.
De såg att jag var full. De såg oss gå därifrån tillsammans.
I morgon går jag till polisen och berättar att du förde mig hit.
Jag visar dem mina skavsår som orsakats av rep med ditt DNA på.
Var inte löjlig. Jag har aldrig ens varit här förut.
Jag berättade om det här stället på vår dejt.
Det tänker jag säga i alla fall.
Du fick rivsår på halsen när jag slog tillbaka.
Jag lyckades ta kontrollen och binda fast dig.
När de söker igenom handskfacket i din bil hittar de GHB.
Vad tror du? Kommer de att tro mig den här gången?
Tror du att jag kan ljuga och komma undan med det den här gången?
Spring inte.
Sluta skrika!
Kom hit!
- Släpp mig! Släpp mig! - Håll käften!
Stanna där du är!
- Hjälp! Han försökte döda mig. - Okej.
Skitsnack. Hon drogade mig.
Hon släpade med mig hit för att försöka sätta dit mig.
Varför skulle jag tro på dig efter det du gjort mot mig?
- Backa! - Du skrämmer inte mig.
- Vad gör du här, förresten? - Jag spårade din bil hit.
Jag förstod inte vad den gjorde här ute.
Grip honom!
Ni kan inte gripa mig när jag har GHB i kroppen.
Det vet kriminalare Harmon, eller hur?
Så jag ska gå härifrån.
Du tänker väl inte låta honom gå?
Han har rätt.
Om vi griper honom nu...
- ...är det du som råkar illa ut. - Då så.
Du kommer att åka fast för det du gjorde mot mig!
De undersöker mitt hem i detta nu.
Minsta DNA-spår så är det över för dig!
Vi kommer att hitta bevis för att du våldtog mig!
Nej, det kommer ni inte att göra. Det kommer ni inte att göra.